Tento příspěvek byl přečten1321krát!
Syn.: Berberis orientalis C. K. Schneider
Čeleď: Berberidaceae Juss. – dřišťálovité
Popis: Keře 1–3 metry vysoké. Letorosty šedožluté, starší větve šedočerné, kůra hladká, dřevo žluté. Listy střídavé, obvejčité až okrouhle eliptické, na brachyblastech v paždí trnů listového původu, 25–55 mm dlouhé, krátce řapíkaté, eliptické, s osténkatým okrajem. Květenství je převislý hrozen, 3–5 cm dlouhý, s 15–30 květy, květy stopkaté, odčlánkované, kališní lístky citronově žluté, vnější široce vejčité, 1,5–2 mm dlouhé, vnitřní široce eliptické až téměř okrouhlé, 2x delší než vnitřní, korunní lístky 4–6 mm dlouhé, zlatožluté, polokulovité, čnělka chybí, blizna knoflíčkovitá. Bobule cca 1 cm dlouhé, podlouhlé až elipsoidní, lesklé, červené, kyselé, 10 x 5 mm. Semena kapkovitá, mírně zploštělá. Kvete od července do srpna.
Záměny: Dříšťál obecný je náš jediný původní druh dříšťálu. V zahradnictvích je pěstováno větší množství dalších druhů, které mohou být vysazovány do přírody (např. ostnitý dříšťál Juliin – Berberis julianae v přírodní památce Skály v zoologiské zahradě). Nejpodobnější ze zahradních druhů je dříšťál Thunbergův (Berberis thunbergii), původem z Japonska, který má listy menší, celokrajné, obvejčité, často jsou pěstovány červenolisté kultivary.
Ekologie: Výslunné a suché křovinaté stráně, okraje lesů a křovin, hlavně v údolí řek na vápnitých podkladech.
Rozšíření v České republice: V nejteplejších oblastech se objevuje až hojně, odtud roztroušeně až vzácně stoupá až do středních poloh (maximum má v nadmořské výšce okolo 900 m n. m.).
Výskyt na území Městské části Prahy 6: Roztroušeně až vzácně se objevující druh v celém Šáreckém údolí: v přírodní rezervaci Divoká Šárka a v přírodních památkách Vizerka, Jenerálka, Zlatnice a Dolní Šárka, také v okolí lomu, ještě v ochranném pásmu přírodní památky Baba. Častější je v přírodní památce Baba, kde byl nacházen roztroušeně ve velké části území. Údaje pocházejí i z přírodní památky Obora Hvězda (i když zde pro něj není typické stanoviště).
Celkové rozšíření: Jako submediteránní druh roste v jižní Evropě (kromě středomořského pobřeží a ostrovů) a odtud vyznívá až do střední Evropy (lokality ze Skandinávie, Britských ostrovů a severního Německa jsou zřejmě druhotné). Zasahuje také do jižní poloviny Rusa, na Kavkaz, do Íránu a Anatolie.
Ohrožení: Patří k druhům vyžadujících další pozornost – téměř ohroženým taxonům (C4a/ NT), zákonem není chráněn.
Autor textu a fotografií: Daniel Hrčka.
Fotografováno v přírodní památce Kaňon Vltavy u Sedlce 28.8.2014 a v přírodní rezervaci Podhoří 30.4.2018.
Na projekt finančně přispěla Městská část Praha 6.