Tento příspěvek byl přečten1311krát!
Syn.: Thymus barbatus Opiz; Thymus ciliatus Opiz non Lam., nom. illeg.; Thymus ericetorum Opiz; Thymus fierlingerianus Opiz; Thymus humifusus auct. non Bernh. ex Rchb.; Thymus kristii Ferd. Weber; Thymus lanuginosus var. badensis Heinr. Braun ex Borbás; Thymus mannianus Opiz; Thymus procumbens Bernh.; Thymus reineggeri Opiz ex Borbás; Thymus robustus Opiz; Thymus serpyllum subsp. clivorum Lyka; Thymus serpyllum subsp. hesperites Lyka; Thymus skorpilii Velen.; Thymus spathulatus Opiz
Čeleď: Lamiaceae Lindl. – hluchavkovité
Popis: Vytrvalé keříky, s větvemi na bázi dřevnatějícími. Větvení monopodiální: lodyhy vyrůstající z kořene jsou poléhavé, zakončené sterilním výhonkem, květonosné větve vyrůstají v řadách z lodyh, jsou vysoké do 12 cm. Listy na květonosných větvích jsou nestejné velikosti a tvaru, dolní listy drobné, mají delší řapík a kratší čepel, zpravidla kopisťovité, vejčité, obvejčité. Listy pod květenstvím jsou téměř přisedlé s větší čepelí, široce eliptické až okrouhle vejčité, 5 – 12 cm dlouhé. Čepel listů lysá, řídce až hustě chlupatá, žilnatina vyniklá, horní pár žilek se na vrcholu spojuje v krátkou vrcholovou okrajovou žilku. Květenství krátký, hlávkovitě stažený lichoklas. Kalich 4–5 mm dlouhý, horní kališní cípy kopinaté, delší než jejich šířka na bázi. Koruna 5–7 mm dlouhá. Plodem jsou téměř kulovité tvrdky. Kvete v květnu až červnu.
Záměny: Snadno zaměnitelný za jiné druhy mateřídoušek, důležitými znaky (na rozdíl od těch častějších) jsou květonosné větve nehranaté a s chlupy po celém obvodu (rozdíl oproti mateřídoušce vejčité – Thymus pulegioides). Pokud nejsou lodyhy vyrůstající z kořene zakončené sterilním výběžkem, mohlo by se jednat o mateřídoušku panonskou (Thymus pannonicus).
Ekologie: Výslunné suché, travnaté a kamenité stráně, skály, rozvolněné trávníky, nejčastěji na vyvřelinách a vápencích.
Rozšíření v České republice: Roztroušeně se vyskytující druh s převahou v teplých oblastech Čechy (střední a severozápadní Čechy) a Moravy (do střední a západní Moravy), odtud do navazujících oblastí středních poloh, častější je v místech výchozů bazických hornin.
Výskyt na území Městské části Prahy 6: Mateřídouška časná je na území Prahy 6 spíše vzácným druhem, vázaným výhradně na Šárecké údolí – přírodní rezervaci Divoká Šárka, přírodních památky Jenerálka, Nad mlýnem, Dolní Šárka a svah nad lomem západně od přírodní památky Baba. V Praze se častěji objevuje v Českém krasu a potom v severní části Prahy v kaňonu Vltavy (v pravobřežní části).
Celkové rozšíření: Širší oblast střední Evropy zahrnující území od Německa, do Čech, Moravy, Polska, Maďarska, až k severním okrajům Alp.
Ohrožení: Patří ke druhům vyžadujících další pozornost (C4a/ LC), zákonem není chráněn.
Autor textu a fotografií: Daniel Hrčka.
Fotografováno v národní přírodní rezervaci Větrušické rokle 16.5.2013.
Na projekt finančně přispěla Městská část Praha 6.