Tento příspěvek byl přečten1316krát!
Syn.: Buffo viridi-radiatus Lacépède, 1788; Buffo viridis; Bufo cursor Daudin, 1803; Bufo lineata Ninni, 1879; Bufo longipes Bonaparte, 1840; Bufo persicus Steindachner, 1867; Bufo roseus Merrem, 1820; Bufo schreberianus Laurenti, 1768; Bufo sitibundus (Pallas, 1771); Bufo variabilis var. crucigera Eichwald, 1831
Třída: Amphibia – obojživelníci
Řád: Anura – žáby
Čeleď: Bufonidae – ropuchovití
Možnosti záměny, příbuzné druhy: Dobře poznatelný druh žáby podle výrazně dvoubarevné svrchní strany těla – ta je bělavá nebo šedá s ostře ohraničenými zelenými, šedozelenými až tmavošedými skvrnami. Ropucha obecná (Bufo bufo) je většinou jednobarevná, hnědá až načervenalá, ropucha krátkonohá (Epidalea calamita) má ve středové linii na hřbetu žlutý pruh.
Ekologie: Druh vázaný na otevřenou zemědělskou krajinu s ornou půdou střídanou lesy. Jako pionýrský druh vyhledává nově vzniklé periodické vodní nádrže. Často se jedná o biotopy silně ovlivněné člověkem, jako jsou těžební, vojenské a průmyslové oblasti, kde dochází k častému narušování půdy.
Celkový areál rozšíření: Široce rozšířený druh ve střední, jižní a východní Evropě (severní hranice probíhá přes Dánsko a Estonsko). Zasahuje až do Arábie ve střední Asii a západního Mongolska. Žije také na ostrovech západního Středomoří a v severní Africe, kde ji lze nalézt i na poušti.
Rozšíření na území České republiky: Je rozšířená na většině území České republiky, i když v některých oblastech zcela chybí (převážně výše položené lokality, nadmořskou výšku 450 m.n.m. přesahuje jen velmi ojediněle). Hojnější a plošný výskyt je na jižní Moravě nebo v Polabí, jinde jsou populace slabší a izolované.
Rozšíření na území Hlavního města Prahy: Ropucha zelená je doposud hlášena z řady míst po celé Praze, z větších či menších vodních ploch, rybníčků, zatopených jezírek, požárních a retenčních nádrží nebo parků, častěji v okrajových částech Prahy, kde na zástavbu navazují zemědělské plochy. Nevyhýbá se ani člověkem silněji ovlivněných území (nákladové nádraží, navážky zemin, atp.).
Ohrožení a ochrana: Hlavním ohrožením je úbytek vhodných biotopů – vodních ploch bez ryb a minimálně zarostlé vegetací. Na polích ji ohrožují chemické postřiky. Přestože prostředí městské zástavby může i vyhledávat (více nezarostlých ploch), způsobuje pokračující zástavba roztříštěnost a izolaci populací. Řada lokalit je územně chráněna. Podle červeného seznamu je řazena mezi téměř ohrožené druhy (NT), zákonem je chráněna jako druh silně ohrožený. Je to také evropsky významný druh uvedený ve směrnici č.92/43/EHS, o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, v příloze IV.
Autor textu a fotografií: Daniel Hrčka.
Fotografováno v pískovně jižně od obce Veltrusy 4.9.2013.
ZAJÍMAJÍ VÁS I DALŠÍ EVROPSKY VÝZNAMNÉ DRUHY? POŘIĎTE SI PUBLIKACI „EVROPSKY VÝZNAMNÉ DRUHY PRAHY“.
Zdarma k vyzvednutí na Magistrátu hl. m. Prahy, k zapůjčení v knihovnách v Praze, Kladně, Plzni, Olomouci, Ostravě..